Sóc el Dale Kerrigan i aquesta és la meva història.
La meva família viu al 3 Highview Crescent, a Coolaroo.
El pare va comprar la casa fa 15 anys a molt bon preu.
Com deia el de la immobiliària, "el més important és estar ben situat"
I som just a la vora de I'aeroport!
Ens anirà molt bé si mai hem de volar.
El pare encara no se'n sap avenir de que fos tan barat.
I avui encara val gairebé el mateix que quan la vam comprar.
El nostre carrer havia de ser el centre d'una gran promoció d'habitatge
però mai es va fer.
Creuen que I'aeroport va espantar a la gent. L'aeroport i la línia d'alta tensió.
El pare no ho veu així, per ell la línia és un testimoni
de la capacitat de I'home per a produir electricitat.
Sempre diu aquestes coses tan maques, és per això que ens I'estimem tant
El pare és la columna vertebral
dels Kerrigan.
La taula de billar la va fer ell.
Bona, Dale.
De fet, la meitat de la casa la ha fet ell sempre està pensant en ampliacions.
Crec que ens aniria bé un pati.
Oh, estimat, i si acabem I'habitació del darrera, primer?
No, ara estic esperant un revestiment barat.
Crec que hem de continuar el pati.
El pare porta una grua-remolc és un dels millors del sector.
N'està molt orgullós, de la seva feina.
I quan arriba a casa sempre té un munt d'històries per explicar.
Mireu, el cotxe estava embolicat al voltant del pal.
Jo els vaig dir, "i per què no I'enganxem per I'eix del darrera"?
Ningú hi havia pensat, en això!
I si el pare és la columna, la mare és la resta de I'esquelet sencer.
És qui manté la família unida.
El pare I'adora, i ella a ell.
Es van conèixer un vespre al canòdrom, fou amor a primera vista.
A la mare li encanten les manualitats, ho sap embellir gairebé tot
Com ho has fet això?
- Amb un esprai i una plantilla, estimat, no cal res més.
Ho podries vendre!
El pare sempre diu que la mare hauria d'obrir una botiga
però ella té una bona feina, mitja jornada a I'oficina d'un Sunbeam.
El pare diu que és la millor cuinera del món.
- Com en dius, d'això, estimada? - Pa de pessic.
Fa molt bona pinta. I d'això que hi ha per sobre?
- Sucre en pols. - Què us en sembla, nois?
Qui vol anar a un restaurant
quan podem tenir això dia sí i dia també.
Tinc dos germans i una germana, tots més grans que jo.
L'Steve és aprenent de mecànic
però passa la major part del temps llegint el "Trading Post".
Li agrada molt comprar i vendre.
Pare, cadires ergonòmiques, n'hi ha quatre.
- Quant en demana? - U amb vuitanta.
Ni ho somiï!
El pare i ell en saben molt de negociar.
A més, I'Steve és un home d'idees,
per això el pare li diu "I'home de les idees".
En té un munt!
És un casc de moto que porta una llum de frens incorporada.
Ets un home d'idees, Steve.
El pare pensa que som tots fantàstics
però no és cap secret que la seva preferida és la Tracey.
Com em veus, papa?
El pare se I'estima molt.
Estàs preciosa!
Gràcies, papa.
La Tracey és I'única noia de la família, a banda de la mare i la iaia.
Sempre ha fet que el pare se senti orgullós d'ella.
Un cop va anar a "The Price is Right" - "El precio justo"-
Vam passar una tarda molt emocionant.
Canviem-los.
No ens podíem creure que la Tracey fos allà, amb el Larry Emdier.
Hi ha 45000 dòlars en premis. L'equipatge n'ha de valdre més de 640
i menys de 740.
Gairebé ho guanya tot.
Només que hagués sabut el preu de I'equipatge.
Oh, em sap molt greu.
Però es va emportar cap a casa una assecadora i un trepant.
És I'únic membre de la família que va rebre educació superior.
El pare diu que el dia que la Tracey li va dir que havia entrat
al TAFE de Sunshine per a estudiar-hi perruqueria
fou un dels dies en que el pare es va sentir més orgullós que mai.
Sé que hi havia pensat molt, en allò.
Per a pensar només li anaven bé dos llocs:
la sala de billar i darrera de casa, davant les línies d'alta tensió.
Sí, el pare és un gran pensador.
Però el dia en que se'n va sentir més orgullós
fou quan es va casar amb el Con, un noi molt maco.
Fa de comptable però allò que I'apassiona és el kick-boxing.
Ara la Tracey també fa kick-boxing
El pare no podia deixar de somriure.
I va fer un discurs que va deixar a tothom ben emocionat.
Mireu, com a pare de la novia no em fa res pagar el casament
però, si us plau, no trenqueu tots el plats,
encara que sigui un costum grec.
Suposo que, com a pare,
m'agradaria que la meva filla es casés amb un dels nostres.
I, tot s'ha de dir, els grecs teniu una fama...
Al principi els Petropoulouses es van pensar
que s'estava posant amb ells
però de fet el pare només estava dient com n'estava de content amb el Con.
No creia que ningú pogués estimar la nostra Tracey
tant com ho fem jo, la Sal i els nens
però hi ha una altre persona que ho fa, en Con.
Intel·ligent, educat, fort com un roure.
I tothom qui estima la Tracey tant com nosaltres
es mereix el nostre amor.
O sigui, que t'estimem, Con T'estimem.
Gràcies i, eh...
"Kalispera",
que vol dir "bona nit".
Hem passat molt bones vetllades però aquella fou la millor de totes.
Quina llàstima que el meu germà gran no hi pogués ser.
Es diu Wayne, és a la presó
Vuit anys, per robatori a mà armada.
Molta gent el considera I'ovella negra de la família però el pare i la mare no.
Es va ajuntar amb mala gent, ell no volia pas robar la gasolinera.
Ara se'n penedeix. Si es porta bé el deixaran anar d'aquí a dos anys.
Cada divendres el vaig a veure.
- Com està la mare? Bé
- Com està el pare? Bé
- Com està la Tracey? Bé
- Com estàs tu? Bé
- Com està el Dave? Va fent.
Bé
Tot i que ell és el gran i jo el petit ens avenim molt.
Podem estar parlant hores i hores.
Gràcies per venir-me a veure.
- Vols un xiclet? - No
Com veieu, som una família molt unida.
I també hi tenim animals, a casa, quatre Greyhounds.
És diuen Banshee
Starflash
Trailblazer i Coco
La Coco és la millor que el pare ha tingut mai.
Va fer dos primers llocs a les curses de la comarca i un tercer a la ciutat.
El pare els posa el menjar cada matí en uns grans bols
que va fer I'Steve amb tapaboques de tractor.
Són uns bons gossos, es porten bé amb el pare i ell els cuida molt.
Tots ells venen del primer gos que va tenir, el Red Rocket.
El pare sempre parla de la bellesa dels Greyhound.
De fet, no els fa córrer pels diners
Els considera uns animals molt nobles, esvelts i elegants.
I tenen un morro molt bonic.
Una altra cosa que li encanta al pare és la seva barca, la "Sea Lady".
La renta cada dissabte, amb un estri que es va inventar I'Steve.
Un raspall empalmat a una mànega.
Les idees de I'Steve sempre el sorprenen.
És un home d'idees, I'Steve.
L'Steve li ho va regalar pel Dia del Pare.
Una altra cosa de la que estem molt orgullosos: els regals.
Encara que cap de nosaltres té gaire diners
ens encanta fer-nos regals.
La Trace li va regalar una canya de pescar i un rodet.
Una canya i un rodet.
Jo li vaig regalar un morrió.
Un morrió.
El Wayne li va enviar un cendrer que va fer a la botiga de la presó.
Un cendrer? Però si jo no fumo!
I la mare li va regalar una gran gerra de cervesa
que va trobar a Franklin Mint.
El pare ni s'ho podia creure
era tan bonica que li sabria greu fer-la servir per beure cervesa.
M'agradaria fer ceràmica.
Ho hauries de fer, se't donaria bé.
Això se'n va de dret a la sala de billar.
Tot allò que pel pare té especial valor ho guarda a la sala de billar.
Els records i les coses que el fan pensar en moments especials.
Per això, quan diu "de dret a la sala de billar"
vol dir que ho considera una cosa especial.
Això és una peça de col·leccionista.
Ha sigut el millor dia del Pare de la meva vida
Vam tenir moments bons i moments dolents, és clar.
El Wayne a la presó, per exemple, fou un mal moment.
Però, en conjunt, la nostra llar al 3 Highview Crescent era una llar feliç.
El pare deia que era "el seu castell".
Però un dia, al juny
una trucada a la porta ho canviaria tot.
- Sí? - El senyor Darryl Kerrigan?
- Si? - Sóc John Clifton, de I'Ajuntament.
- És pels gossos? - No
- L'antena? les ampliacions? - No
Miri, si és per deixar el camió a la zona verda,
això ja ho vam discutir.
No, faig d'avaluador per a I'Ajuntament, sóc aquí per a avaluar el terreny.
Per a què?
Bé, totes les propietats són taxades de tant en tant
Així, vostè em dirà el valor d'aquest lloc?
- És la meva feina - Això estaria bé.
- Vol que I'hi ensenyi els voltants? - Si no és molèstia.
No, de cap manera, ho faré encantat
perquè, que quedi entre nosaltres, jo crec que els preus aquí...
Com pot veure, hi he dedicat bastants esforços en tot això.
Vol que li assenyali alguns detalls mentre anem passejant?
- Si no li sap greu. - Veu aquell brodat d'allà dalt?
- Si? - Fals, és plàstic.
Dóna al lloc un aire d'època victoriana.
La xemeneia? També es falsa.
I per què la hi teniu?
Encant, dóna una mica d'encant. Miri quina antena més gran.
És realment gran. Com ho veieu? Hi afegeix valor?
- Fa de mal dir... Sí - Sí
Heu de mirar de no sobrevalorar, és clar.
Però és una antena enorme
I aquí hi tenim el jardí.
El pont aeri, de Melbourne a Sidney.
A quina distancia esteu de la pista?
És just a I'altre costat de la tanca.
- Això d'aquí és la pista? - Sí
- Aquí? - Sí
Unes màquines precioses
A vegades sembla que vagin a aterrar just a sobre teu.
Espanten els gossos, però. Greyhounds
Quina caseta més gran.
Bé, a I'inici era una cabana de fusta per als nois quan eren petits.
Pensava convertir-la en una habitació
però I'Ajuntament va dir que no.
Tot això d'aquí darrera és un abocador, no s'hi pot edificar.
- Heu fet analitzar el terra? - Oi tant.
No hi ha res gaire perillós.
Que en sabeu alguna cosa vos, sobre el plom?
Oh, això es deliciós, estimada.
- Com dius que se'n diu d'això? - Croquetes
Tothom en fa de croquetes, estimat.
Sí, però és el que hi poses.
La mare creu que el truc és no fer servir carn picada.
Ella agafa tall rodó i el trinxa.
De debò, estimada? De fet, es nota.
També hi posa culana trinxada.
Pare, un paio ven un parell de llances de combat.
Llances de combat? Quant en vol?
- Ens les deixa d'oferta. - Dal, per a què vols llances de combat?
No ho sé, però crec que no se'n troben gaire sovint.
Ja, però són llances de combat, per a què carai les vol ningú?
Bé, si les trobes a meitat de preu són una ganga.
- El truco? - Sí
M'interessa saber quin valor li dóna aquell paio.
- Papa, que estàs pensant a vendre? - Oh, no, noi, no,
però estaria bé saber què hi tenim aquí sota els peus.
Terra
No, noi, vull dir el valor de la casa.
És estrany, el Farouk diu que també ha tingut algú voltant per allà.
Deuen haver mirat el carrer sencer.
- Potser està creixent la demanda. - Aquí?
Pare? Quatre amb cinquanta.
Per unes llances de combat? Digues-li que ni ho somiï.
Quant val una llança de combat, pare?
No pot valdre més de 250 dòlars.
- Depèn de com estigui. - Quan ho sabrem?
Bé, la comunicació oficial arribarà d'aquí a un parell de setmanes.
No ho digueu, però jo crec
que ens podem emportar una petita sorpresa.
Expropiat.
Sabeu que vol dir això, no?
- Ens ho compren a la força. - Hi ha d'haver un error.
- Ens prendran la casa sense ni tan sols escoltar-nos.
- Bé, i com ho poden fer això? - No ho sé, 70000 dòlars.
Qui carai és, Air Link?
Pare, un paio ven 7 neveres portàtils. - Espera, Steve
Què és això? Té a veure amb el Wayne?
No, no, mira
Què en penses d'això?
Ostres!, és una ordre de desnonament
Ja hi vaig jo.
- Ei, bon dia, Farouk, - Hola, Kerrigan
Em pot llegir una cosa, si us plau? L'he rebuda avui
És clar que si, company però ara estic una mica enfeinat.
Me n'hauria d'anar...
- Fotre! Tu també n'has rebut una. - Una què?
Què carai està passant?
Déu meu, Jack!
Jack, company, sóc jo, el Darryl
Algú em vol prendre la casa, Darryl.
Senyor Kerrigan, Sí, sí.
Sr. Kerrigan...
Darryl, això és una expropiació.
Sí
Sr. Kerrigan, I'aeroport està creixent.
Estan muntant unes instal·lacions de gestió de mercaderies
de les més grans de I'hemisferi sud i necessiten molt d'espai.
Sí
I la seva casa... està situada en aquest espai.
Sí, sí, la meva casa.
Correcte, la seva casa.
I per això rebreu la indemnització que us correspon.
No, no, vostè no m'ha entès. La indemnització no m'interessa
No me'n vull anar.
Les lleis que regulen I'expropiació...
i no és que jo estigui d'acord amb aquestes lleis,
puc entendre el dolor i els mals de cap...
Pot parar de fer veure que està de part meva?
D'acord, Sr. Kerrigan li ho explicaré d'una manera senzilla.
Hi ha un pacte blindat
entre els governs federal, estatal i local i la Comissió Aeroportuària.
Sí?
Bé, i on és I'acord amb Darryl Kerrigan, del 3 Highview Crescent, Coolaroo?
On és aquest acord?
No ho fareu.
No ho sé, Darryl, això no és del meu camp.
Què vols dir, que no és del teu camp? Són lleis.
Darryl, I'aeroport vol comprar casa teva.
Els aeroports són competència de les lleis federals.
Federals? Jo només toco assumptes petits.
Transmissions de propietat, delictes menors
- Tu vas defensar el Wayne. - Sí, i li van caure vuit anys.
Sí, però vas fer el que vas poder. Pots anar amb el cap dret.
Fou ell qui va atracar la gasolinera.
- Jo no en sé res d'aquesta mena de coses - Però això no ho poden fer.
- No ho sé, potser sí que poden. - No poden
Mira, faré unes quantes trucades, a veure que trobo.
Així m'agrada, Dennis.
Com està el Wayne?
Bé, sí, bé... fa bondat.
- Res de nou? - No, no
Sembla que encara li queden un parell d'anys.
Ja et diré alguna cosa.
Però el pare no portava mai els problemes a casa.
Fins i tot quan les coses no anaven bé
ens explicava històries divertides que li havien passat a la feina.
Un xoc frontal entre un Mini i un Escarabat!
El pare sabia com fer que tothom se sentís important.
Vinga, Dale digue'Is-hi.
Va, digue'Is-hi. El Dale ha cavat un forat.
- Com aquell cop que vaig cavar un forat. - Ha començat a fer el pati.
Ben fet, Dale
I cada vespre li deia a la mare com li agradava el que cuinava.
Guaita això! Què us en sembla, nois?
- Com en dius, d'això? - Pollastre.
Sí, però hi has escampat alguna cosa per sobre
Són espècies.
Espècies!
Com si fóssim gent important!
Com tenim I'esquena, Steve?
L'Steve havia portat cadires ergonòmiques.
I la mare havia començat a decorar la seva.
Pel pare I'hora de menjar era molt important.
Tenia una norma molt estricta:
Quan la família comença a menjar la tele s'apaga.
Però un cop hem acabat... la cosa canvia.
Era boníssim.
Pare, dos quarts de vuit.
D'acord, és hora de divertir-nos una mica
El pare creu que només hi ha un programa millor que "Hey, Hey, it's Saturday":
el "The Best of Funniest Home Videos"
El feia riure molt, i quan el pare reia ho feia de veritat!
Tant que tots acabàvem rient!
Carrega-te'I, Red.
Era estrany però els vespres que ens ho passàvem bé
jo em posava una mica trist
perquè pensava en el meu germà gran a la presó
i m'imaginava què devia estar fent.
El Wayne sempre deia que estava bé
però tinc la sensació que ens enyorava més del que ens deixava veure.
Quan torni a casa serà fantàstic.
Ets un crack, Dennis.
T'ho repeteixo, un crack de debò
Sí, d'acord.
- Ja està, Sal, tot arreglat. - Què t'ha dit?
Ha dit que puc recórrer al Tribunal d'Apel·lació d'Assumptes Administratius.
Tot el que he de fer és anar allà a exposar el nostre cas
i llavors ja se'n poden anar a la porra.
Ben fet, estimat.
- Encara no se n'ha adonat, mare - De què?
- Oh, ja I'has acabat. - Avui
Mira això... Hauries d'obrir una botiga
Pare, hi ha un paio que ven un retroprojector.
No...
No, espera Steve, quant en demana?
- Cent cinquanta. - Digues-li que ni somniar-hi.
- D'acord. - Així, què més t'ha dit el Dennis?
- Res, està solucionat. - Sí, però la vista quan és?
El dilluns, i ja sé exactament què els he de dir.
- No t'embarbussis, estimat. - No, quan has vist que m'embarbussi jo?
- T'embarbusses - D'acord
Però ara et diré el que farem.
El divendres anirem a buscar a la Trace i el Con
i ens n'anirem de dret al Bonnie Doon a passar el cap de setmana.
I no ens amoïnarem ni un segon més amb aquells pallassos.
- Mare, que comença el "Price is Right" - D'acord.
Serà millor que truqui al Farouk, el Jack, I'Evonne i tota la resta
i els expliqui el que està passant.
La Trace i el Con van passar una lluna de mel fantàstica a Tailàndia.
Els vam rebre a I'aeroport just quan acabaven d'arribar, amb les maletes
cosa que els va anar bé perquè anaven molt carregats.
Frisàvem per saber les històries que els havien passat durant el viatge.
I, de fet, no vam haver d'esperar gaire.
És el que té de bo viure al costat de I'aeroport...
no es triga gaire a arribar a casa.
I tenen unes màscares que et tapen els ulls quan te'n vas a dormir
de manera que no hi vegis res.
- I ens les van donar, - Sí, eren gratuïtes.
Era el primer cop que algú de la nostra família
viatjava més enllà d'Alice Springs
i sèiem allà embadalits escoltant els detalls.
Oh, mare, podíem triar entre peix o vedella Wellington.
- Vedella Wellington? - Què és això, estimada?
És vedella coberta de pasta de full.
Diu molt en favor de la companyia aèria.
- Us van posar cap pel·lícula? - Dues
- Dues? - Sí
- I també tenien.. - Quines pel·lis?
- Vam veure Twister. I tenien... - En una tele o en una pantalla?
- Una tele. I posaven música lleugera, clàssica, rock actual, músiques del món...
I I'altra pel·li, quina era?
- Eh... Jumanji? - Jumanji, si.
- I amb els auriculars... - Quina van fer primer?
- Twister. Podies graduar el volum - I quantes al vol de tornada?
- Dale, això ho pots demanar després. - Perdona, Trace
A dins I'avió I'aire és tan sec que els cabells es deshidraten.
Oi que sí, Con?
- Perden la humitat. - És molt interessant.
Ens podríem haver passat hores escoltant-los
però arribà I'hora del regals.
Per a tu, pare. És un obrecartes en forma d'espasa samurai.
Fet a mà.
Què et sembla, estimada? És tant...
Se'n va de dret a la sala del billar.
L'hauries de fer servir, pare.
El penso guardar sense ni desembolicar-lo
A la mare li van portar un Rolex autèntic,
que van comprar per 15 dòlars a un paio a la platja.
Els va dir que la garantia els la enviaria més tard, per correu.
A mi em van portar un collaret amb una dent de tauró
i a I'Steve un walkman.
Com que era divendres, li vaig dir a la Trace
que faria arribar el regal al Wayne.
Era un elefant, perquè els elefants porten bona sort
sobretot si porten la trompa dreta, i la d'aquest estava ben dreta.
Al Wayne li va fer molta il·lusió.
- La Trace és fantàstica, no et sembla? - I tant.
Porta bona sort. Ella vindrà el dilluns.
Que bé. I el pare, quan té aquella vista?
- Dilluns - si?
Sí, creu que això no ens ho poden fer. - El pare segur que ho sap.
- Aniràs al Bonnie Doon aquest vespre? - Potser sí, no ho sé.
No li volia dir al Wayne que tots anàvem al Bonnie Doon
perquè no se sentís malament de que anéssim al Bonnie Doon.
A ell li agradava anar-hi, a tots ens agradava.
*Anem al Bonnie Doon*
Vam marxar cap allà poc després, tret de la Trace i el Con.
Com us podeu imaginar, s'acabaven de casar i necessitaven temps per a ells sols
de manera que hi van anar amb el seu cotxe.
El pare solia cantar una cançó que parlava del viatge a Bonnie Doon.
Però la cantava massa i era una mica repetitiva.
Estimat!
Pare, un radar!
- Quant ens va costar? - Setanta dòlars.
L'acabem d'amortitzar...
Dale, noi, descarregues la barca?
Steve, no t'oblidis del gos.
Ei, quisso.
- Que n'estem de bé aquí, oi Dale? - I tant
- Bonnie Doon Al pare li encantava Bonnie Doon
Com ho podria descriure?
És un poble petit al costat d'un gran llac
Un lloc molt bonic, sobre tot en aquesta època de I'any
en que el nivell de I'aigua és baix.
El pare no se'n sabia avenir de la sort que tingué de trobar aquest lloc.
Era una ganga i no se'n podia imaginar el motiu.
Tan sols era un tros de terra amb bones vistes.
Va trigar cinc anys a construir-hi la casa.
Va comprar una casa prefabricada inacabada al Trading Post -revista de compra i venda-,
la va muntar al jardí de casa i la va portar aquí amb el camió.
L'únic paio que coneixia que tingués casa de vacances era ell mateix!
No una caravana, no, una casa de vacances.
I creia que érem la família més afortunada del món.
Dale, crec que som la família més afortunada del món.
Li agradava la tranquil·litat del lloc.
Què et sembla, quina tranquil·litat?
A més a més em sembla que la paraula li encantava.
Quina tranquil·litat.
Anem a dormir. Demà serà un gran dia.
Sí.
Només hi havia una cosa que li agradés més que la tranquil·litat:
Un motor forabord a tot gas!
Escolta això! Refila com un ocell!
Li encantava Bonnie Doon i deia que com més ràpid anàvem
més tros en vèiem
Mira allò!
- El què? - Allà a darrera.
Però al final trobava un lloc que li semblava un bon punt.
Em sembla que aquest pot ser un bon punt.
Al pare li agradava molt pescar i tenia molta cura amb I'equipament.
Deia que només hi havia una canya bona, la "Ugly Stick"de Shakespeare,
tan forta que es podia blegar d'un cap a I'altre.
Mira això, Es blega d'un cap a I'altre.
Al llac hi havien truites, perques i carpes.
La carpa no era gaire bona per menjar però era una captura apreciada.
Podien fer-se molt grosses.
Normalment s'empassaven I'ham amb molta facilitat
però a vegades eren punyeteres i només feien una picadeta.
Piquen!
El pare deia que per a pescar calia un 10% d'intel·ligència i un 95% de força
i la resta era només bona sort.
Tots vam agafar algunes carpes aquell dia,
sabíem com arrossegar el peix cap a fora.
- On és el Con? - Ha anat a comprar.
Ja heu parlat de tenir canalla?
Sí, el Con s'hi vol posar de seguida
però jo, no ho sé, jo tinc una carrera.
És clar.
Li he dit que no vull tenir fills abans dels 23 anys, com a mínim.
Com canvien els temps.
- La Gale ha tingut un nen. - És gros?
Quatre quilos i mig. Deuen ser molt rabassuts en aquesta família.
Tyler Jake. Fins i tot la targeta del naixement
la van fer enorme, amb la cigonya i tot allò.
La Shannon va pesar 4 quilos. No et va fer res, llavors?
Oh, vaig haver de comprar uns peücs. Sempre t'han agradat els peücs.
- Hauries de fer flors artificials. - Oh, sí.
- La Jenny fa flors artificials. - La Jenny?
- Sí. - La Jenny, Jenny?
No, la Jenny Microones.
Diu que el truc està en fer que semblin de veritat però no massa,
que semblin reals però es noti que són artificials.
- M'agradaria fer ceràmica. - Ah, amb el torn?
Sí, és que m'encanten les tasses.
Sí, m'agradaria fer-me les meves tasses.
- Mare? - Sí?
- Què passa? - Res.
- Estàs amoïnada per la casa? - No.
- El pare diu que tot anirà bé. - I és clar, dona.
Al final vam pescar quatre carpes i una perca.
Gens malament, tenint en compte que vam haver de tornar abans d'hora
perquè el Coco es va marejar.
L'Steve tampoc no feia gaire bona cara.
Que no es mogui, Trace.
És molt disciplinat, no t'ho sembla, Sal?
Mira'ns a nosaltres, aquí relaxats fent una cervesa, i ell segueix entrenant.
Sí, és que li encanta aquest esport
- Bé, és bo tenir afició per alguna cosa. - Sí
La nostra és la tranquil·litat.
Pare, on vols que posi el galliner?
Al darrera, Steve.
Quaranta-cinc dòlars. El material sol ja val més.
Ja, i per a què carai vols un galliner?
I per a que carai volem una casa prefabricada?
Oh, sí, sí, sí, sí
Va, dóna'm un petó, tros d'home!
És meravellós, no et sembla? El llac, els nois.
Oh, i mira els gossos, que bé que hi estan aquí.
Oh, ensuma això
- Un motor de dos temps. - Sí
Quina llàstima que el Wayne no pugui ser aquí.
- Estimat... - No, no, no ho vaig fer prou bé
Va, anem a preparar la fartanera
- Qui ho ha demanat mig fet? - Jo
Bona teca
Tasta-ho primer, Steve, potser està massa cru.
M'hi jugo alguna cosa que a Thailàndia no tenen llocs com aquest, oi Con?
No, senyor Kerrigan.
Ei, ei, ei "Darryl" a partir d'ara, noi.
Ho sento, Darryl.
- Però és un bon lloc, eh? - Sí, sí, m'interessa.
Ja sé que no és just comparar qualsevol altre lloc amb Bonnie Don
però, què hi ha allà que no tinguem aquí?
- És per al jovent, pare. - Ja ho sé, Trace.
Cultura, Darryl, hi ha cultura per tot arreu.
I collarets.
- Ah, bé. - Hi ha coses per tothom.
- Com vas dir que es deia la pel·li, Con? - Dale!
Tenien tantes coses per explicar.
A I'hotel on estàvem la Trace i jo tenien un canal de kick-boxing
que funcionava 24 hores al dia
Era tan interessant escoltar coses sobre un altre país
Els àpats valien 5 dòlars, mare. Uns "satay" deliciosos.
Què és això, estimada?
Són broquetes de carn amb salsa de cacauet i blat.
I van continuar explicant històries tota la vetllada
La relació qualitat-preu és immillorable
- Un d'aquells walkmans Sonny. - Amb presintonies?
Sí, presintonies i megabytes. 85 dòlars australians!
- Ostres. - Regatejant?
I algú com tu, Steve encara hauria aconseguit rebaixar més el preu.
Quines ganes tinc d'anar a Bangkok.
- M'agrada tenir-vos altre cop aquí. - Ens agrada haver tornat.
Aquí s'hi està molt bé.
No tenen llocs com aquest a Bangkok
Que us sembla quina tranquil·litat?
No se sent ni un soroll.
El diumenge al matí el pare estava molt animat.
- Que bé que em trobo, Sal - Me n'alegro, estimat
Steve, pots apartar el Camira?
He de treure el Torana a fora per a poder agafar el Commodore.
Necessito les claus del Cortina si he de treure el Camira.
- Ves amb compte amb la barca, noi. - Sí.
- Saps perquè em trobo tant bé, Sal? - Per què?
Et diré el perquè. Perquè això és un exemple del què una persona pot fer.
Quan una persona té prou pebrots per a plantar cara
i desfer-se d'aquella gent que es pensa que està per sobre seu.
La gent que es pensa que ho pot fer tot, és per això que estic content.
Que què al·lego? Què voleu dir?
- De què va el vostre cas? - Ja us ho he dit.
No es pot entrar a casa d'algú i prendre-la-hi.
Senyor Kerrigan, no esteu d'acord amb la indemnització?
No m'interessa la indemnització. El que dic és que no em podeu fotre fora.
Vejam.
- Exposeu el vostre raonament. - És el que he dit
Aquest és el meu raonament, No em podeu fotre fora.
I en quina llei se sosté aquest raonament?
- En la llei del maleït sentit comú! - Senyor Kerrigan.
- Us he de demanar que us comporteu - Sí, d'acord
Senyor Kerrigan, esteu davant del Tribunal d'Apel·lació d'Assumptes Administratius.
Vos sou qui fa I'apel·lació, heu de demostrar...
Què he de demostrar, jo? O sigui, ara resulta que és culpa meva?
Senyor Kerrigan, Air Link, com a autoritat federal,
té el dret a expropiar propietats.
I fins ara vos no heu aportat cap prova per a refutar aquest dret.
Cap prova?
No és una casa, és una llar. I la llar d'un home és el seu castell.
O sigui, és el castell del Jack, el castell del Farouk.
Senzillament, no podeu entrar a casa nostra i fotre'ns fora.
- Se us indemnitzarà - No vull cap indemnització.
Allò que tinc no es pot comprar.
Senyor Kerrigan, m'esteu acabant la paciència.
Què és el que reclameu, des d'un punt de vista jurídic?
Bé, d'acord.
Se suposa que la llei té a veure amb la justícia,
o millor, amb la imparcialitat
I ja sé que a vegades allò just i correcte no queda ben clar, pot ser una mica dubtós.
Però aquí no hi ha dubte possible, aquest cas és més clar que I'aigua.
Allò just i correcte és deixar que les famílies visquin a les seves cases.
Això és justícia.
He dit.
El pare creia que ho havia fet molt bé i el Farouk hi estava d'acord.
Però el pare s'equivocava.
No em puc creure que haguem perdut. Us he fallat.
No, no, senyor Kerrigan, tu fer bona feina.
- Si us plau, Farouk, digue'm Darryl - D'acord, senyor Darryl.
Però, sap una cosa?, no havia sentit mai allò que vostè dir abans.
"La llar d'un home és el seu castell"? És una dita antiga
No, no, I'altre, I'altre, "no és casa, és llar".
Farouk, he perdut.
Ja ho sé, senyor Darryl
Farouk, a tu quan et donen?
- 65.000 dòlars - Per casa teva?
Sí. Ells dir que I'avió volar per sobre, baixa el valor.
No m'importa. A Beirut avió volar per sobre, baixar bombes.
Aquest avió m'agrada. - Què farem, Darryl?
No ho sé, Jack.
Aquest és I'únic lloc que puc pagar, no me'n vull anar.
Veus què fan, Sal?
Mm
- Quant temps has viscut aquí, Jack? - Tres anys.
No, vull dir en aquesta zona, quant temps has viscut per aquí?
Cinquanta-set anys.
I ara et fotran una puntada de peu al cul.
Saps què? Que es fotin, jo no penso abandonar, Jack.
Si volen fer-ho tal com diu la llei, molt bé. Ho farem com diu la llei.
Però ells no són els únics que tenen armes poderoses aquí.
Si parlem d'advocats, jo disposo d'artilleria pesada.
Espera, Darryl. Coi, fotocopiadores dels collons.
Que cony vol dir això? Ja I'he netejada la tercera safata.
I per què no deixes que ho faci la noia, això?
El dilluns no hi és, ve el dimarts, el dijous i el divendres.
F-3, què cony vol dir això?
- Dennis, com va anar? - No gaire bé.
He parlat amb tots els advocats que conec, no n'hi ha cap que en vulgui saber res.
D'acord. Ho faràs tu.
Ja t'ho vaig dir, Darryl, no estic prou preparat.
No estàs preparat? Aquesta sí que és bona!
Què vols dir amb això de que no estàs preparat?
Vull dir que no passo per un bon moment.
Has perdut confiança en tu mateix, Dennis.
- Darryl - Has perdut confiança
Darryl, això és massa per a mi, i també és massa per a tu.
Massa per a mi, Dennis?
Darryl, has sentit a parlar del grup Barlow?
No
Bàsicament és una gran societat d'inversió, controlada per tres paios
que tenen una fortuna d'uns 500 milions cada un.
Bé, Air Link és el grup Barlow.
Em pensava que Air Link era cosa del govern.
És un òrgan del govern però els diners els posa Barlow.
És una manera de privatitzar sense privatitzar.
Sigui com sigui, és un assumpte molt gros.
Hi participen totes les administracions. La inversió és enorme.
Val, d'acord, són molt poderosos.
Però per què volen la meva casa?
Per què no omplen I'antiga pedrera i edifiquen allà?
No ho sé. Potser és més barat enderrocar les cases.
- Doncs ens hi enfrontarem. - Darryl, estan decidits a fer-ho.
Se sortiran amb la seva.
Saps per què aquesta mena de gent se surt amb la seva?
Perquè la gent com nosaltres no s'hi enfronta.
Però hi ha una regles que ells també han de seguir.
Darryl, les regles les fan ells. El joc és seu.
Collons, Dennis, és la meva maleïda casa, no et pots acollonir i fotre el camp.
Tot sol no puc fer-ho.
D'acord, company.
Deixa que m'ho rumiï.
- El Con treballa fins tard avui? - Té tanta feina.
No em puc creure que la postal hagi arribat avui.
Gràcies per venir-nos a veure.
Ja la tracta bé, a la meva princesa?
Pare!
D'acord, d'acord.
Vau veure algunes coses fascinants.
Ostres, d'això se'n diu una estàtua gran de veritat.
- Sí, i és tota d'or - Ah sí?
Aquest paio s'emportarà els cotxes.
- Com va la perruqueria?. - Bé
I mira aquestes models.
Tenen uns cossos esculturals però no tenen gens de cura amb els cabells.
Hauries de posar-te en contacte amb Channel Nine, que et lloguin.
Pare, les coses no van d'aquesta manera.
Bé, mira-les a elles i mira't a tu. Això sí que són uns cabells bonics.
- Preciosos. - Gràcies, pare.
Només dic la veritat.
Pare, què és una trona?
És allò des d'on el capellà fa el sermó. Quant?
- Vuit-cents - Ni ho somiï.
De fet, ja sé com fer-ho per a que t'agafin.
Enviaré una foto teva, per als teleespectadors.
Pare, com ho facis...
- Oh, en tinc unes quantes de guardades. - Pare!
De fet, em sembla que en tinc una de quan tenies 2 anys
i anaves despullada del tot.
Pare! No...
- N'hi ha unes quantes on escollir. - No!
Aquella nit vaig tornar a pensar en el Wayne
Em preguntava què devia estar fent i si I'elefant encara tenia la trompa dreta,
perquè porta bona sort.
Per tant, com a conclusió,
el meu client recorre la decisió davant el tribunal federal
i, com a mesura provisional, demana una ordre judicial
que impedeixi tirar endavant qualsevol acció en aquest assumpte.
Atentament, Dennis Denuto.
Hammersley i Laycock. En què puc ajudar-lo?
Sí, ara mateix li passo.
Ara mateix no s'hi pot posar, Farouk, és dalt al sostre.
D'acord, d'acord, ja li diré que et truqui de seguida que baixi.
D'acord. Oh, records per a la Taboulah.
- Adéu-siau. - Merda!
Steve!
- Sí? - Les bigues no aguanten.
- Potser haurem de posposar I'entresol. - Bé, d'acord
Però hem de trucar al paio de I'escala de cargol
i dir-li alguna cosa, perquè ens la guarda.
- Estimat, pots fer un truc al Farouk? - D'acord.
- On és el pare? - Dalt, al sostre.
- Pare! - Que passa, noi?
He fet una altre forat. S'està omplint d'aigua.
Que te'n fots de mi? L'he netejada tres vegades, la safata!
- Senyor Denuto. - Sí?
Sóc Ron Graham, de Hammersley i Laycock. He rebut la seva nota aquesta setmana.
Oh, sí, és clar. Segui.
Sí, és pel cas Kerrigan.
Bé, estem disposats a anar més enllà.
Sí, ja ho entenem, el meu client m'envia per a disculpar-se.
- Vam cometre un error. - Ah sí?
Sí, sembla que la casa del senyor Kerrigan la vam valorar molt a la baixa, per error,
i al meu client li agradaria corregir I'equivocació.
- Bé, quant ens oferiu? - 25.000 dòlars més.
- Ostres. - En un taló separat.
Bé, en Darryl, el meu client,
no està d'acord amb I'expropiació.
Sí, però hem pensat que una valoració correcta
podria posar fi al litigi.
I què passa si no és així?
Jo de vostè
aconsellaria al senyor Kerrigan que no anés més enllà.
És un projecte de milers de milions de dòlars
S'ha planificat durant molt de temps.
Si aquest litigi fa que els plans s'endarrereixin o s'aturin
la lògica irritació provocada es podria convertir en alguna cosa més.
- Ens esteu amenaçant? - Esperi un moment.
Jo només he vingut aquí, m'he disculpat i he augmentat I'oferta en 25.000 dòlars.
Perdoni
I aquesta oferta li hauríeu d'explicar al senyor Kerrigan
de la manera més convincent que pugueu.
Digue'Is que se'n vagin a prendre pel sac.
- Són 25.000 dòlars, Darryl. - Que no ho entens, Dennis?
Darryl, són 25.000 dòlars extres.
Dennis, no m'importen els calés, no penso marxar de casa meva.
- Digue'Is que em quedo. - No estaran gaire contents.
- I a qui li importa? - Vull dir que s'enfadaran de veritat.
- Què m'estàs intentant dir, Dennis? - Res, Darryl.
- Que et van amenaçar? - No, a mi no.
- M'amenacen a mi. - No exactament, només van dir que...
- Tenen la barra d'amenaçar-me! - Només van dir...
Vull que agafis el telèfon ara mateix i diguis a aquesta gent
on es poden fotre els seus 25.000 dòlars.
Darryl, "aquesta gent" és el grup Barlow,
gent acostumada a sortir-se amb la seva.
I ara volen ampliar I'aeroport
i es troben amb un paio que els toca els pebrots.
Digue'Is que se'n vagin a prendre pel sac.
En vols més, estimat?
Oh, no, no. Era deliciós. Com en dius d'això?
Gelat.
Ja, vull dir això que hi fas. Què hi has fet?
L'he tret de I'envàs.
He fet el que calia?
Oi tant, estimat, has fet el que calia.
- 25.000 dòlars, pare. - Sí, però no d'aquesta manera, Steve
No acceptarem els calés.
- Us explicaré una historia. - Ah, que bé
De quan el vostre pare i jo ens vam conèixer
Ja la conec, aquesta.
No del tot, Dale.
Mireu, jo solia sortir amb un noi molt guapo
i que tenia calés, el Bob Thompson.
Bob Thomson, el milhomes. Què fa ara, eh?
Construeix tanques a Adelaide.
- Té una empresa de construcció. - Això és el que diu.
Bé, el que sigui. Un vespre em va portar al canòdrom.
S'ho havia preparat bé. Em va portar a un bufet lliure de carn a la graella.
Què vau menjar?
Oh, porc.
Bé, vam beure vi, xampany.
Va fer les meves apostes i jo començava a estar boja per ell.
I no m'hagués sorprès gens que hagués deixat anar la pregunta.
Bé, com sigui, més tard, i no sé ben bé perquè,
de reüll em vaig fixar en un paio llargarut
que es barallava amb un dels seus gossos. - El Red Rocket.
Aquell eres tu, pare.
Llavors, el Bob va anar a parlar amb un cambrer
i aquell jove va venir cap a mi, va començar a dir-me coses
i em va demanar per sortir.
I jo li vaig dir, "bé, ara estic amb un xicot"
Ell es va fer enrere de seguida.
Va dir que no pretenia posar-se al mig i em va desitjar bona nit.
I jo vaig pensar, "aquest home té principis".
I des d'aquell dia no m'he mirat cap altre home.
Hi vas caure de quatre potes!
I això és el que m'agrada d'ell: que té principis.
Per tant, no acceptarem els diners, Steve.
Espera, ja hi vaig jo.
Com era aquell bufet de carn?
- Sí? - Senyor Kerrigan.
- Sí, que hi ha? - Tinc un missatge per a vostè.
- De qui? - Jo només li passo.
- Que veniu de part de I'Ajuntament? - No, no sóc de I'Ajuntament.
La companyia...
Jo només li porto un missatge, senyor Kerrigan.
Cada vegada envien algú diferent, no?
El missatge és: "accepti I'oferta i tanqui la boca". Entesos?
- M'esteu amenaçant? - Jo només li porto el missatge.
Vés-te'n a la merda, pallasso, a la merda! - Senyor Kerrigan.
- Vigila el que dius, col·lega. - Ja has sentit al meu pare.
- Ara fot el camp! - Ei, ei, ei, d'acord.
Només us estic avisant.
I tu que collons et penses que fas?
Ja saps què vaig dir després d'allò del Wayne: no vull armes en aquesta casa.
- Sí, però t'estava amenaçant. - D'on I'has tret?
- Del "Trading Post". - Quant en vas pagar?
- 180 - I quant en volia?
- 250 - El paio somniava.
- Sí - Desfés-te'n.
Ven-la.
Malparits!
D'acord, d'acord.
Potser que jo també els faci arribar un missatge.
Deixa't de romanços, tio Ja sé perquè voleu Highview Crescent.
És perquè sou tan garrepes que us voleu estalviar d'omplir la pedrera.
És més fàcil fotre a terra les cases de la gent que omplir un forat.
Bé, què hi teniu a dir sobre això?
Fora de la meva propietat o truco a la policia.
A la merda la policia! Tu ets el cabró que m'ha destrossat el cotxe!
Calma't, noi, calma't.
Això és el que ell vol que fem.
Hem de mantenir la calma. No fem ruqueries.
- Darryl John Kerrigan? - Ja saps qui sóc, Mick.
- Darryl John Kerrigan. - Sí, agent.
Us trobàveu a Lansell Road, Toorak, cap a les 2:30 de la passada matinada?
No
Hi ha algú que pugui confirmar on éreu en aquella hora?
Sí, sí, tothom d'aquesta casa. Mentre la tinguem...
- Daz, sé que ho vas fer tu. - Ja t'ho he dit, company, no sé res.
Calla, no et posaré cap multa. Això és només un avís.
Ja sé que està passant, no volem que en surtis malparat de tot això,
però hauràs d'anar amb molt de compte.
Si no ho fas, pots acabar perdent alguna cosa més que la casa.
Mick
Darryl, no és el primer cop que ho veig això. Pren-t'ho amb calma.
I si t'hi vols enfrontar, fes-ho com cal: segueix les normes.
- D'acord, Mick - Ah, i escolta, Daz
- Sí? - Posa-hi portes, allà al darrera
Ah
- Escolteu, la situació comença a ser complicada.
Ahir al vespre vaig tenir visita, un pinxo.
- Sí, jo també. - Que vols dir que tu també?
Un home, ell venir a casa i dir: "no vagis a judici".
Si anar-hi, venir amic seu a pegar-me.
I jo dir: "tu tenir amic, jo tenir amic.
Amic meu venir a casa teva,
posar bomba sota el teu cotxe i foter-te volar pels aires".
- I què va fer? - Espantar-se i marxar.
- No m'estranya. - De fet, jo no tinc amic d'aquests,
però vaja, sóc àrab i gent pensa que tots els àrabs tenen bomba.
Ets la conya, Farouk. Has estat collonut!
- Perdona'm la paraulota, Evonne - No passa res, Darryl
Bé, estava preocupat per tots nosaltres.
No volia forçar ningú a actuar com jo. Farouk?
Jo estic amb tu, senyor Darryl.
- Evonne? - Què faran que no m'hagi fet el meu ex?
- Jack - Sí, que els follin.
Bé, en Dennis Denuto serà el nostre advocat.
Ens hem de presentar al Tribunal Federal dimarts vinent.
Creu que ens en podem sortir?
Bé, ell creu que s'està contravenint la Constitució,
i la Constitució és la llei més important que tenim.
Quant ens costarà?
Ah, fas bé de demanar-ho, Evonne. Steve?
En conjunt ens costarà 1500 dòlars.
N'hem de pagar 750 ara i 750 d'aquí a sis mesos.
Això és 150 per cap.
Jack, sé que no t'ho pots permetre així que te'Is hi posaré jo.
Oh, moltes gràcies, Darryl, te'Is tornaré.
- Evonne? - Sí, d'acord
- Farouk? - Ara t'ho dono en efectiu.
No, no, no corris tant.
Que us passa als immigrats amb els calés en efectiu?
Sigui com sigui, ens fa un preu molt i molt ajustat.
i aquest cop t'hauries de mudar, Farouk.
Com és aquest Dennis Denuto, Darryl?
Oh, és un advocat. I això va de lleis,
així que deu saber el que es fa.
Ah... d'acord.
Doni'm... doni'm un moment
i... i jo...
mm... és la...
la...
la Constitució d'Austràlia.
Això és una flagrant violació
de la Constitució de la Mancomunitat d'Austràlia.
I si parlem de violacions
aquesta és la pitjor que es pot cometre.
Quina secció de la Constitució ha estat infringida?
Secció?
Qui- quina secció?
Cap secció en concret.
És la sensació que I'assumpte desprèn.
Senyor Denuto, em temo que ho haureu de concretar una mica.
Oh, sí, és clar, és clar.
Només estava donant una idea general i llavors anava a ser més concret
sobre... Un moment, si us plau
Sobre la...
Ostres, Darryl, estic patint molt.
Ho estàs fent molt bé, Dennis.
Ni tan sols sé llegir els números romans.
És... és la...
Ah, aquí ho tinc.
És la secció... 51
eh, la segona començant des de baix.
"El Parlament té la potestat de legislar sobre...
drets d'autor, patents d'invenció
i dissenys i marques comercials"
Tot en forma part.
És el que deia, on volia arribar.
La sensació que se'n desprèn.
D'acord. Entesos.
Teniu algun precedent que avali aquesta
...sensació?
Mm, sí
Sí que el tinc. Un moment.
Com es deia aquell aborigen tan famós?
- Cathy Freeman - No, no, el judici...
- Evonne Goolagong. - No, no, no. Ma... Mabo.
Mabo
Que li passa?
És el típic cas que em demanàveu, grans empresaris
que van provar d'apropiar-se de terres
i no van poder.
Senyor Denuto, la resolució del cas Mabo
fa referència al tema de la "terra de ningú" i els títols de propietat dels aborígens.
Sí
I que té de rellevant aquella sentència en aquest cas?
Li ho torno a dir, és la sensació que se'n desprèn.
De fet, puc apropar-me a I'estrada?
Creu que estem perdent el temps?
El cas té poca base.
- Però tenim alguna possibilitat? - Sóc la jutgessa, jo
Ja ho entenc. Només digui'm com ho veu...
Ho sento, senyor Denuto, no puc.
Ho entenc, ho entenc.
De totes maneres crec que ja ho tenim ben encarat.
En resum, és la Constitució,
Mabo, la justícia, la llei,
la sensació i, eh...
No, és això. És la sensació.
He dit.
Has estat sensacional.
L'advocat del demandat?
Senyoria, no volem fer-li perdre més temps.
Li ho agraeixo.
Trobarà la nostra argumentació en els documents que li adjuntem.
i ens complaurà que els consideri la base de la defensa del demandat.
Gràcies, així sia.
S'ajorna la sessió durant una hora.
Molt bé, Dennis, els has deixat sense paraules.
Me' n vaig a prendre una mica I'aire, company.
Com anem?
Oh, bé, bé.
- Us espereu per a algun judici? - Oh, no, no.
M'he de trobar amb algú, avui sóc un espectador.
- Ah sí? - És la primera compareixença del meu fill.
Ah... Creu que el deixaran anar?
Oh, no, no, és advocat.
És la seva primera compareixença com a advocat.
Felicitats.
- Gràcies. - Sóc en Darryl Kerrigan.
- Lawrence Hammill. - Bon dia, Lawrence.
Advocat, eh? Es necessita un títol per a això.
Sí, sí, de fet en té un parell.
- Ah, en deveu estar molt orgullós. - Bé, ja s'ho imagina.
Oi tant que sí. Jo tinc una filla.
Diplomada: perruquera plenament qualificada.
El dia que va venir a casa i em va dir que I'havien acceptada al Sunshine Tafe
- me'n vaig sentir més orgullós que mai. - Sí, ja m'ho puc imaginar.
Sí, fa que els pares semblem uns vells xarucs.
No hi hauries ni somiat a fer allò que fa el teu fill.
- No, no. Sigui com sigui, Darryl, a tu què t'ha portat aquí?
El govern dels pebrots, que em vol fotre la casa.
Tota aquesta cosa de I'Air Link. Imagini-s'ho.
La Sal i jo hi hem criat tota la família, en aquella casa,
i ara es pensen que poden venir i...
Bé, els hem portat a judici.
És molt indignant, segur que va en contra de la Constitució.
Sí, és indignant. Qui us representa?
- Dennis Denuto. - No n'he sentit parlar mai.
Segur que no, només treballa a nivell local.
Sí, però mai he sentit parlar d'ell en temes de dret constitucional.
No, és clar, ell sobretot es dedica a temes de transmissió de propietat.
Ja sap, testaments, petits robatoris, aquesta mena de coses.
Però bé, la Constitució és la base de tot, no?
Sí, sí, d'alguna manera
- És un bon paio. - Sí, pel que dieu.
Bé, millor que comenci a passar
- És clar - M'ha agradat de parlar amb vos, Lawrie
- A mi també, Darryl - I bona sort pel vostre noi.
Gràcies Darryl, espero que tot se solucioni.
Oh, sí, sí, n'estic bastant segur.
Em pronuncio a favor dels demandats.
Sí!
Són ells, Darryl.
Però si som nosaltres qui responíem a la seva demanda.
Hem perdut, Darryl. Ho sento.
El pare creu que es devia passar una hora allà assegut.
Va dir que se sentia com si li hagués passat un autobús per sobre.
Li va haver d'explicar al Farouk que havien perdut.
Dir-li-ho a I'Evonne també va ser molt difícil.
Però el pitjor fou dir-li-ho al Jack.
La Trace i el Con es van portar molt bé.
Ben fet, pare, els has plantat cara, estic tan orgullosa de tu.
M'ha impressionat el vostre esperit de lluita, senyor Kerrigan.
Gràcies, noi.
I, deixeu-m'ho dir, estic molt decebut amb el nostre sistema legal.
Després de perdre el judici el pare es va quedar ben callat.
Mai no I'havia vist tant deprimit
Fins i tot va deixar de lloar els menjars que feia la mare.
Estàs bé, Darryl?
Sí
Pare?
Hi ha algú que...
ven una cabina telefònica.
Han dit que no accepten cap ajornament
El Dennis diu que d'aquí dues setmanes hem de ser fora.
Dues setmanes?
Encara no li ho he dit al Wayne.
Em sembla que el pare creia que ens havia fallat a tots i sobretot al Wayne.
I per això havia anat ajornant el moment de fer-li-ho saber.
No sabia com dir-ho al Wayne.
Li vaig dir al pare que no es preocupés,
que jo sabia com dir al Wayne que havíem perdut.
- Hem perdut. - Perdut?
Sí
El pare es deu enfilar per les parets.
No, s'ha quedat ben callat.
Callat?
Sí, crec que pensa que ha fallat a tothom.
A nosaltres?
Sí, és el que em sembla.
I sobre tot a tu.
Crec que esperava amb impaciència el dia en que tornaries a aquella casa.
Bé, digues al pare...
que aquella casa només me I'estimo perquè és on viuen ell i la mare
i a mi, com a tothom,
qualsevol lloc on vagin m'agradarà
perquè hi seran ells.
I tots aquells advocats i gent del govern per mi se'n poden anar a prendre pel sac.
"... perquè hi seran ells
I tots aquells advocats i gent del govern per mi se'n poden anar a prendre pel sac"
Ostres, ell volia que canvies això del "a prendre pel sac" però me n'he oblidat.
Gràcies, noi
Hauria de continuar empaquetant coses.
Pare?
Steven.
Et puc portar més capses, si vols.
No, em sembla que ja està bé, Steve
Pare?
Tu no has fallat a ningú
No sé com es diu el contrari de "fallar a algú"
però tu has fet el contrari.
Quan els penses signar?
- No ho sé. - El divendres han d'estar signats.
No puc
Senzillament, no puc.
Darryl, ens n'hem d'anar.
Sí, ja ho sé, ja sé que vam perdre.
Sé que hem de marxar d'aquí.
Sé que això ja no és casa nostra, però no hi manera que jo signi aquests papers.
És que no puc, físicament, no puc agafar el bolígraf i signar-los.
Has parlat amb en Jack?
Sí, sí, el seu gendre se n'ha anat a Perth, no el pot ajudar.
Pobre Jack.
Escolta, li vaig dir que es podia quedar amb nosaltres
fins que trobem una altra solució.
Com t'ha anat amb I'agent immobiliari?
Un apartament de dues habitacions surt per 80.000 dòlars.
Un pis.
Per a quatre persones, els gossos
cinc cotxes,
la barca i el Jack.
Estarem bé.
- I què farem amb en Wayne? - El Wayne ho entendrà.
Saps que té una foto d'aquesta casa penjada a la paret.
Ho sé.
Surt al carrer després de cinc anys i
I'haurem de posar en un safareig més petit que la seva cel·la.
- Potser hauríem d'anar de lloguer. - Llogar?
No només perdem la nostra casa sinó que haurem de pagar per la d'un altre.
Oh Dal
Començo a entendre com se senten els aborígens.
Que has begut?
Bé, aquesta casa és com la seva terra.
És on tenen els seus records.
La terra és la seva història, ho és tot.
No pots agafar-la i plantar-la a qualsevol altre lloc.
Aquest país ha de deixar de robar la terra dels altres.
Pare? Hi ha algú que et vol veure.
Bon dia, Darryl.
Lawrie.
I se m'ha acudit de venir-te a veure.
- Però com t'ho has fet per trobar-nos? - Ja saps com som, els "vells xarucs"
- Tenim cops amagats - I tant que ho sé
M'he assabentat de la sentència.
Sí, sí, bé, aquestes coses van així.
- Com li va anar al teu xicot? - Oh bé, bé.
- Fantàstic - Darryl, et voldria dir una cosa.
Sí, digues.
Crec que no em vaig presentar del tot.
- Veuràs, ara estic retirat però, de fet, jo sóc advocat.
Tres títols a la família. M'agradaria veure la teva sala de billar.
Bé, jo sóc allò que en diuen un Q.C.
- De veritat? Un Q.C.? Un d'aquells? - Què vol dir això?
- Queen's Counsel. - Oh, aconselleu a la reina?
Són els advocats que treballen per a la gent rica, estimada.
Sí, bé, probablement aquesta és la descripció que més ens escau.
No crec que Dennis sigui un Q.C.
No, diria que no.
Bé, la meva especialitat com a Q.C.
era el dret constitucional, el dret constitucional australià.
Heu sentit a parlar del cas de la presa de Tasmània?
- Eh... - Mabo?
Oh, aquell aborigen que li va dir al govern que es fes fotre.
Exacte.
Bé, durant anys he intervingut en casos com aquests.
M'he mirat el vostre cas durant uns quants dies
i crec que s'hi pot fer alguna cosa més.
- Què voleu dir? - Crec que podeu guanyar.
- Així, el Dennis anava bé. - Eh... sí
T'ho vaig dir, el jutge li tenia mania.
Crec que hi ha una part de la Constitució,
la dedicada al dret del govern a expropiar terres,
que podríem provar d'aprofitar.
Però el Dennis ja ho va provar
Bé, crec que podríem fer-ho millor.
Sigui com sigui, m'agradaria ser el vostre advocat, sense cobrar.
- De franc. - No, no podem acceptar-ho.
Les coses m'han anat bé durant anys en aquest món de la justícia.
O sigui, que si voleu la meva ajuda per anar més enllà.
Més enllà?
Però si hem arribat al Tribunal Federal.
On podem anar, més lluny que això?
Tres setmanes després,
el senyor Hammill, el Dennis i el pare es van presentar
al Tribunal Suprem, a Canberra
El Lawrie li va demanar al Dennis que li fes d'advocat instructor.
El Dennis estava entusiasmat i, alhora, ben acollonit.
Estic acollonit.
- Som-hi? - Els apallissarem
I d'aquesta manera el pare, o com I'anomenava el jutge,
Darryl John Kerrigan,
va exposar el seu cas davant el Tribunal Suprem d'Austràlia.
De fet, ho feu el senyor Hammill.
El Dennis també va ajudar molt. Remenava llibres com si fos bibliotecari.
Fins i tot va aprendre els números romans per a I'ocasió.
Eh, paràgraf... 31
- Gràcies, Dennis. - Però el pare diu que, sense cap dubte,
des del moment en que es va alçar I'estrella del show fou el senyor Hammill.
Secció 51, paràgraf 31.
"El Parlament tindrà la potestat de fer lleis
que regulin I'adquisició de propietats en condicions justes".
Fixem-nos en aquesta frase, "les condicions justes",
i en com afecten a la gent.
Senyoria, el meu client va construir casa seva d'acord amb la llei,
seguint-la al peu de la lletra.
De les ampliacions no en sap res.
Però el protegeix, la llei?
Com és possible que expulsar una família de casa seva, una família de bé,
pugui estar permès per la Constitució?
Són "condicions justes", aquestes?
El pare creia que ja ho tenien al sac
encara que ells tinguessin més advocats que nosaltres.
El meu client ha seguit les lleis, totes,
des de la Llei de Planificació Urbana fins a les normes de I'aviació civil.
Però ara, en un últim intent a la desesperada,
s'acusa al meu client de violar ni més ni menys que la Constitució.
Per Déu, de què més ens acusaran?
De crims de guerra?
Fins i tot ha pagat a gent per a que li riguin les gràcies.
Remeto aquest tribunal a la sentencia del jutge Dixon
en el cas de Grace Brothers i la Commonwealth.
Tot i que el pare no volia admetre-ho el seu advocat era bo
i ens ho va posar molt difícil.
Una garantia per a la Commonwealth
Però el senyor Hammill no semblava amoïnat i els va continuar atacant
...ha assolit I'estatus de garantia constitucional,
la funció de la qual és protegir a les persones.
Però per a cada cosa que els deia ells tenien una resposta.
Senyoria, aquella afirmació era obiter dictum.
No I'era!
Es que no ho era.
- Ho era? - No ho sé.
El terme "condicions justes" fou sotmès a consideració
en el cas de la presa de Tasmània.
El tribunal va tenir en compte els interessos de la comunitat
com ara... la creació de llocs de treball.
Segons el pare, el Dennis va aprendre molt ràpidament com funcionava tot allò.
La feina principal de I'advocat instructor era fer de reforç del Q. C.
Ah, sí. I això ho remarca encara més en Georgiades.
I això és el que feia en Dennis.
Ah, I'utilitarisme.
El màxim benestar per al màxim nombre de persones.
Però el que aquest principi no...
El que aquest principi no té en compte
és que els drets no es poden contraposar I'un contra I'altre.
Es que el dret d'una família a viure a casa seva és inferior al de...?
No tot eren discussions legals.
El senyor Hammill fins i tot feia acudits, acudits intel·ligents.
...no és només que els nostres fills tinguin un lloc on viure
sinó un lloc on puguin rebre com cal els seus paquets.
El pare el va trobar molt divertit
encara que no I'entengués.
Toca't els ous!
De fet, molts cops no entenia el que estaven dient
però hi hagué una vegada que sí ho va entendre perfectament.
Fins i tot va oferir a I'apel·lant una indemnització,
una oferta generosa, tenint en compte I'estat de la, eh, vivenda,
o potser fora més precís dir-ne "bunyol".
- De que carai en dius un "bunyol"? - Darryl.
És una llar, capsigrany.
- Senyoria. - Darryl.
I una de molt bona. Si n'hi hagués més com la meva, nosaltres...
...tindríem les presons plenes de gent com el teu fill?
- Oh, aquest cabró malparit! - Seu, Darryl.
Senyor Hammill, farem una pausa.
I confio que mentrestant el vostre client s'asserenarà.
Senyor Lyle, li agrairé que no faci més judicis de valor davant aquest tribunal.
Em sap greu, Lawrie.
No passa res, Darryl.
Jo estava pensant el mateix,
encara que no amb aquestes paraules.
Ja m'agradaria saber parlar com tu.
Com gosen?
Un "bunyol"?
Això vol dir que no ho entenen.
Només valoren el lloc pel seu aspecte
i si no hi ha piscina o una façana elegant o un gran jardí...
Hi ha una bona porta.
I com que no hi ha aquestes coses no val la pena conservar-la.
Però no és una casa, és una llar
Ho té tot.
Persones que s'estimen, que es preocupen I'un de I'altre.
Hi ha records.
Bons records.
És el lloc on la família troba suport,
un lloc on sempre poden tornar.
Però tot això sembla que compta menys que una puta gran entrada de garatge.
Després el senyor Hammil hagué de fer el resum final
El pare diu que va estar increïble.
Creu que va acabar com ho fa un llebrer campió.
Les persones que s'estimen...
Va citar casos, va citar lleis
i el pare gairebé cau de la cadira quan el senyor Hammill el va citar a ell
tot i que amb alguna millora.
I en certa manera tot això no val tant com una gran entrada de garatge.
Vostès es poden pensar que la nostra apel·lació
té més a veure amb els sentiments que amb la llei.
No és veritat.
Té a veure amb el text legal més important d'aquest país, la Constitució
i amb una frase que conté: "en les condicions justes".
Això és del que es tracta: fer justícia.
Ells només volen pagar per la casa.
Però s'emporten més que això, molt més.
Naturalment, els Kerrigan van construir una casa.
Després van formar una llar i seguidament una família.
Una casa es pot comprar
però una llar no,
perquè una llar no està feta de totxos i ciment
sinó d'amor i records.
Això no es pot comprar
i qui ho intenta s'aprofita de la gent.
Jo no puc parlar en nom dels que van escriure aquest document
però estic segur que quan van posar-hi la frase "en les condicions justes"
confiaven que serviria per a que ningú
es pogués aprofitar de la gent com Darryl Kerrigan.
Gràcies, Lawrence.
Gràcies.
Al final, qui sap si per les paraules del pare o del senyor Hammill
o per I'actuació del Dennis passant notes, vam guanyar el judici.
...a favor dels apel·lants".
Merda.
Som nosaltres.
Bestieses Hem guanyat?
- Hem guanyat. - Collonut!
Gràcies, nois.
Hem guanyat.
El pare estava exultant però es va contenir.
Diu que a I'altra part no sabien com agafar-s'ho
El Dennis estava tan sorprès que es va quedar ben quiet.
El pare creu que casi plorava. De fet, crec que ho va fer
El senyor Hammil es va estar una bona estona allà assegut.
Deia que era la victòria més gratificant que havia tingut en 47 anys.
El pare diu que cal ser noble quan es guanya
i per això s'adreçà a I'altre Q.C.
Ei, noi,
aquell que s'havia posat amb Wayne
Mala sort.
Capsigrany!
El judici va sortir a tots els informatius aquell vespre
Bona nit. Avui, per començar,
una sentencia històrica avui al Tribunal Suprem
referma la vella dita, "la llar d'un home és el seu castell".
Quan I'enorme consorci Air Link va provar d'expropiar una sèrie de cases
als afores de Melbourne, a principis d'any
no esperava que ningú els plantés cara. Bé, algú ho va fer.
Ha estat la lluita de Darryl contra Goliat
avui, al Tribunal Suprem d'Austràlia, quan el conductor d'una grua...
La mare troba molt divertit que un dia no ets famós,
el dia següent n'ets, de famós
i llavors deixes de ser-ho.
Aquell vespre el pare va muntar una gran festa a casa
Hi va convidar tot el veïnat
els amics, la família, els consogres...
Aquest cas ha fet que recobri tota la confiança en el sistema legal.
El senyor Hammill fins i tot hi va portar el seu fill.
Estic realment content de coneixe't.
Tothom s'ho passava molt bé,
sobre tot el pare i la mare.
Mai els havia vist tant feliços.
El pare va convidar tothom a anar a Bonnie Doon.
Li muntaré un sistema de pressió especial Farouk.
- El senyor Hammill va dir que li encantaria venir.
No crec que hagués pescat mai carpes.
La festa va continuar i el pare no va parar de somriure en tota la nit.
Veus com necessitem un pati?
Tots els diaris van informar de la victòria.
Va passar a ser coneguda com a " sentència Kerrigan".
Jack, no m'ho agraeixis a mi, aquest és I'home que...
Encara que el pare digués que, per a ell, era la victòria del Lawrie.
I no ens oblidem del Dennis.
Va ser I'inici d'un període de bona sort per a la família
Sis mesos després ens van dir que el Wayne
aviat podria optar a la llibertat condicional.
El pare va trucar al senyor Hammill,
qui estigué encantat de tornar a treballar de nou.
El Wayne va dir que els membres del tribunal de la condicional
no s'ho podien creure.
Creu que li van concedir la condicional
per la impressió de veure entrar el senyor Hammill.
Després del judici en Dennis es va fer molt famós
i venia gent de tot arreu per a contractar-lo.
Va guanyar un cas molt important,
una demanda col·lectiva contra una gent que 15 anys enrere van tirar plom a un abocador.
Em sembla que el senyor Hammill també el va ajudar.
El pare se n'alegra molt per ell.
Fins i tot es va comprar una altra fotocopiadora,
una que no s'espatlla mai.
I, saben què?, el senyor Hammill va venir a Bonnie Doon.
Al principi el pare es pensava que ho feia per cortesia
però anava errat perquè ara sempre és allà.
El pare i ell encara s'avenen tant com el dia en que es van conèixer.
El Coco no va guanyar cap més cursa
però va tenir un fill, a qui el pare va anomenar "Fill de Coco".
Encara no ha guanyat mai però el pare hi té moltes esperances.
El pare va acabar fent el pati, a I'estil grec, i I'ampliació,
i fins i tot va posar aquelles grans portes de ferro
que ell i I'Steve van aconseguir a bon preu aquella nit a Toorak...
L'Steve va tornar amb la Kerry, la seva antiga xicota
Al final es van casar i van tenir un nen... tres setmanes després.
"Una cadireta de cotxe, per estrenar".
El Con i la Trace també van tenir un nen.
Ja s'ha aficionat al kick-boxing. Són uns pares magnífics.
El Wayne va començar a ajudar al pare amb la grua-remolc i se'n va sortir molt bé.
El pare n'està més orgullós encara que quan era a la presó.
Passar-se al negoci dels camions fou idea del Wayne.
Ben aviat ja en tenien dos, després tres, després vuit.
Qui sap on s'aturaran! La mare creu que als 11.
N'està molt i molt orgullosa, de tot això.
I, sabeu què?, va aprendre ceràmica sense ni tan sols anar a classe.
I el pare, bé, sembla que tenia tot allò que sempre havia desitjat.
Sovint s'asseia fora, al pati i somreia.
I encara viuen al 3 de Highview Crescent
tot i que ara només hi viuen ells dos.
I el pare encara en diu "el castell".
Sóc en Dale Kerrigan i aquesta és la meva història.
Traducció i subtítols: Romall